Nos?
Nos, utálok tévedni.
- Miröl beszélsz? - Róla.
Nem az bánt, hogy hazudott,
hanem hogy nem bízott bennem és elinalt.
Dehát nem csinált semmit! Biztosan megijedt!
Az ártatlan ember nem menekül.
Talán azért fizetek egy vagyont neked, hogy ezt a marhaságot hallgassam?
Gyere!
Gyere velem!
Üljon erre, mielott összekoszolná a verdám!
Ki lött?
Egy haver.
Na, a gyorsforgalmit elkerüljük, úgy hallom, rendesen feldúlta.
Hogy? Kicsoda?
Várj, most hol vagy?
Tünj el onnan!
Jövök.
Van egy kis dolgom, aztán megyünk hozzám és adok pár göncöt, oké?
A tulajdonos?
Küldje el írásban, kérem.
Ki volt az?
Az azonosítás...
Azonosítás?
A fegyveré.
És?
Hagyd már a fenébe, el vannak zárva! Szóval? A fegyver?
Az apjáé volt. François Becké.
Menj arrébb.
Ez egyszerü. Az apja után megörökölte a fegyvert.
A sokattürt felesége pedig, mielött elfajult volna a helyzet,
eldugta a képekkel együtt a postafiókba.
És ki fizeti a postafiók bérlését nyolc éven keresztül?
Miért az erdöben találjuk meg a kulcsát, egy hullán?
Ez az ügy túl homályos. Mindenki tudja, de senki nem nyitja ki a száját.
Kit érdekel a felesége? A fotósért úgyis kap legalább húsz évet.
Te meg miröl beszélsz?
Nagyon jól tudod.
Ha kiderül, hogy nem Serton ölte meg a nöt,
az ügyvédje követeli majd a felülvizsgálatot. Ahhoz meg senkinek sincs kedve, ennyi.
Hol érdekel engem, ha ahhoz senkinek sincs kedve?
Én csak az igazságot akarom!
Én szóltam az ügyvédnönek.
Hülye vagy?
A felesége ügyében ezer nyomunk van, de zéró bizonyíték. Miért?
- Mert kimászott belole, mint egy profi. - Pontosan.
Na már most, azt mondd meg, nyolc év alatt miért hülyült volna annyira meg,
hogy a házában dugja el a gyilkos fegyvert?
A felesége gyilkosságához mindent kikalkulált!
Most viszont nyomás alatt volt...
Persze!
Akkora nyomás alatt, hogy ma reggel munka elött volt ideje kikérni a felesége boncolási eredményeit!
Akkora nyomás alatt, hogy ezután lazán besétált a rendelöjébe, hogy békésen várja az érkezésünket!
Beszélhetnék Dr. Herbinnel, kérem? Törvényszéki Orvostani Intézet.
Rendben, tartom.
Viszlát Anyuka, vasárnap jövök. Mindent elpakoltunk a konyhában.
Köszönöm, fiam. Vasárnap találkozunk.
Kézcsók, Antoinette, Simone.
Dr. Ferrault ügyvéd
Kezét csókolom. Elnézést, késve érkeztem. Találkozóm van Dr.Ferraultval.
Biztos benne?
Uraim!
Ügyvéd úr, sajnálom, ha sürgetem, de ez nagyon fontos.
Emlékszik-e a feleségemre, mint egykori ügyfelére?
Nem volt az ügyfelem.
De arra emlékszik, hogy találkoztak?
Igen.
Néhány évvel ezelött, hivatali megbízásból védenem kellett egy bizonyos Helio Gonzalest.
Ismeri?
Egy kölyök volt az egyik, hátrányos helyzetü gyerekeket felkaroló alapítványnál,
a felesége és Philippe Neuville foglalkozott vele.
- A lovas! Az üzletember fia. - Igen, és?
És mikor a Neuville fiúra rátaláltak egy lerakodóhelyen, két golyóval a testében,
mindenki Gonzalest gyanusította.
A rendörség jól ismerte már,
ráadásul a gyilkosság estéjén látták öt az áldozattal.
- Hogy jön ide a feleségem? - Ö volt az alibije.
Ezt hogy érti?
Elöször azt mondta, a gyilkosság estéjén,
Gonzales, pályaválasztási tanácsadás keretében, az irodájában volt.
Ezt természetesen senki nem vette be,
Miért?
Pályaválasztási tanácsadás este 11-kor?
Mivel hamis tanúvallomással nem viccelünk, azt javasoltam, mondja el az igazat.
És mit mondott?
Mit mondott...
Szembeszökö, nem?
Gonzalesnél volt. Már két hónapja szeretök voltak.
Jól van na, ez még nem a világ vége. Képzelem, hogy maga is megcsalta, nem?
Nem.
Az inges.
Mi közünk ehhez a palihoz?
Téged meg ki kérdezett?
Még sokáig velünk lesz?
Már három éve tartozom neki.
Bevittem a fiam a kórházba, tele volt kék-zöld foltokkal.
A buzik meg azt hitték, én vertem meg.
Ez a pali pedig elmondta a zsaruknak, hogy ez azért van, mert a fiam vérzékeny.
Szóval amíg csak szüksége van ránk, mi segítünk neki, világos??
Amugyis nyugi, csak infóért jöttünk ide.
Basszus!
Nyugi!
Maradj itt!
Nyugi, srácok!
Hátráljatok!
- Jól van! - Nyugalom!
Mit akarsz tudni?
Naná, hogy keféltem a feleséged! Minden értelemben, hónapokon át!
Mi van?
Te meg fogd be!
Vicc nélkül, sajnálom! Sajnálom.
A legjobban azt szerette, mikor szájbaköptem.
A nöd egy szuka volt! Nem az én hibám!
Hagyj.
Soha nem kefélted a feleségem! Azon az estén Lyonban volt.
Bebizonyítom és repül az alibid.
Engem nem érdekel, ha te ölted meg a Neuville fiút.
Viszont engem azzal vádolnak, hogy megöltem a gyerekkori barátomat! Szeretném tudni, miért?
Szóval vagy elmondod, amit tudsz, Vagy a sitten hajolgatsz szappanért.
Szerinted félek? Leszarom a sittet!
Nem én öltem meg Neuvillet. Azon az estén üzleteltem,
nem volt alibim, o pedig kihúzott a szarból.
Láttad azóta?
Ember, hisz halott!
És miért tette ezt meg neked?
Fogalmam sincs! Ö adta a sztorit, én meg elmondtam a bíróságon, ennyi.
Most pedig húzás! Húzás buzi!
Maga megörült? Miért jöttünk ide, ha tudta, hogy nem volt igaz?
Nem tudtam! Blöff volt.
Blöff?
Maga totál megörült!
Az igen! Blöffölt! Az anyját!
Azt hittem, ha a zsaruk elkapják a hapsit, a felesége majd jelentkezik és kihozza onnan.
Nem tudom, hogy sikerült megúsznia.
Nem tudhattam, hogy találkozójuk volt.
Nem, nem tudom hol van.
Oké, majd hívom.
Elnézést, megmondaná kérem, hány óra van?
- Öt óra múlt. - Köszönöm.
Nem tudom, ö-e az, mindenesetre sokan vannak.
Hasonlít a fényképre?
Nem tudom. Talán a szeme...
Elmegy a csaj! Mit csináljak? Elkapjam?
A bejárat felé tart. Zach, a tiéd!
Én maradok a fickón.
Zach, nem ö az, hagyd!
Hallasz?
Menj vissza a helyedre, be fogunk égni.
Elmegy. Mit csináljak?
Ismétlem. Elmegy. Mit csináljak?
Bernard, erre jön. Mit csinálunk?
Bernard?
Állítsd meg!
Nyugodj meg!
Mit akarnak?
Hol van a feleséged?
Nem tudom.
Hol van?
Nem tudom!
Hol van a feleséged?
Hol van Margot?
Haladj már seggfej!
Ne mozdulj!
Állj fel!
Ereszd el!
Ereszd el seggfej!
Jól van?
Te meg kinek dolgozol?
Ne mozdulj!
A büdös kurva életbe!
Nyomás! Nyomás!
Eric?
Beck jegyet foglalt a 22:30-as buenos airesi járatra.
Jövök.
Philippe akkor töltötte be az 5-ik évét.
Együtt vártunk az iskolabuszra,
fogtam a kezét.
A busz megérkezett,
Az ajtók kinyíltak, és ö hirtelen elengedte a kezem...
és felugrott a buszra.
Én pedig annyira szerettem volna visszahúzni...
és hazavinni.
Ekkor értettem meg, hogy mit éreztem a napon,
amikor megszületett:
az örömön és az aggódáson túl...
rettegést.
Már akkor tudtam, hogy minden eröfeszítésem ellenére, bármikor érheti valami...
Bármikor.
Félek a betegségtöl.
Félek az öregségtöl és félek a haláltól.
De ez semmi ahhoz a rettegéshez képest, amit aznap éreztem,
az a gombóc a torkomban, ahogy néztem a távozó buszt.
A fiam hat láb mélyen rohad...
és a nö még mindig életben lenne?
Ezt nem tudom elfogadni, Bernard.
Érted amit mondok?
Érted?
Értem, uram.
Kérjük a Buenos Airesbe tartó utasainkat,
fáradjanak a...
Charlotte Bertaudt tegnap este megtámadták és fejbelötték
A gyanusított, Dr. Alexandre Beck, ma reggel elmenekült a letartóztatás elöl.
A gyanusítottat felesége, Margot Beck nyolc évvel ezelötti meggyilkolásáért is körözik.
Caroline Parreire!
Itt van!
Hat perccel Mr. Beck után foglalta le a jegyét.
Egymás mellé szól a két jegy.
32-es sor, E és F ülés.
A hölgy már becsekkolt?
Igen, valószínüleg most száll be.
F50-es kapu.
Kellemes utat.
Engedjenek! Rendörség!
Mindenki maradjon ahol van!
Azonnal állítsák le a beszállást!
Mutassa az útlevelét.
Ó, nem müködik a joy-stickom.
- Mindig van mentséged. - Nem, komolyan!
Ezt nézd!
Nem hiszem el!
- Jó voltál! - A joy-stick hibája.
Mindig a répa jut nekem.
Látod, mindig rinyál valamin.
Te meg mit csinálsz itt cipöben?
Állj már le a nyamvadt szönyegeddel!
Na?
Nem értem. Nincs üzenetem.
Mouss, gyere csak!
Sajnálom.
Igazán.
Semmi baj.
Ahogy jobban lesz a fiam, küldök érte valakit.
Oké, srácok!
Csá!
Tartsa kérem! Halló?
Alexandre Beck.
Be tudom bizonyítani, hogy nem én öltem meg Charlotteot.
Valóban?
Tartsa kérem, kimegyek.
Mondja.
Jó estét.
Levkowich parancsnok. A kórházban találkoztunk.
Beszélhetnénk egy percet?
Haza kell mennem, vár a feleségem.
Nem hiszem, hogy Alex Beck bárkit is megölt volna.
Egyelöre egyedül vagyok ezen a véleményen.
- Szóval ön a legfortélyosabb a bandában? - Így van.
De szükségem lesz a segítségére. Talán ön tudja, hol bujkál éppen.
Tévedtem: ön a leghülyébb a bandában!
Nézze, vagy segít, vagy mi kapjuk el.
Az viszont nem lesz kellemes.
Jegyet foglalt ma estére Buenos Airesbe.
Természetesen nem jelent meg,
de egy bizonyos Caroline Parreirerel utazott volna. Mond önnek valamit?
Fogja ezt meg.
Nos?
Mi?
Caroline Parreire?
Soha nem hallottam róla.
- Margot Beck drogozott? - Hé, maga beteg?
A boncolási eredmények mást mutatnak.
- Nem lehet, ez bizalmas. - Maga szórakozik velem?
Mutasson egy képet, egyetlenegyet.
Nahát, én is épp így reagáltam.
Nincs kép. Eltünt az összes.
Valami gond van?
- Hívott? - Nem.
Hélene?
Tessék?
Mi az?
A képek...
Én készítettem öket.
Philippe Neuville verte meg.
Miért?
Nem tudom. Nem akarta elmondani.
És te semmit nem csináltál!
- Mit tehettem volna? - Bevinni a zsarukhoz!
Nem akart bemenni. Azt mondta, csak bizonyítékot akar, ennyi.
El akartam mondani nektek, de ö nem akarta.
És azóta te senkinek sem szóltál róla.
Mégis mit mondhattam volna?
A bátyámnak? Aki maga alatt volt a halála miatt?
"Figyelj, mielött meghalt volna, elötte még jól meg is verték"??
Azt hiszed, ez segített volna rajta?
Megkért rá, hogy örízzem a titkot.
Ja, nem csodálkozom.
Mi?
Neuville lovaival foglalkozol. Ha eröszakkal vádoltad volna a fiát,
kirúgtak volna onnan.
Okos döntés volt pont téged kérni meg rá!
Tudta jól, hogy te megvéded a biztos helyed.
Igen, Elisabeth?
Azonnal elküldöm e-mailben.
Nagyon köszönöm.
Ez egy la brie-i. Aranyos, nem?
Ügyvédnö, ön egy szökevényt...
Szakítson félbe mégegyszer, és ez a kutya kettévizeli a karrierjét.
Önök szerint Charlotte halálának
idopontja 22:45, így van?
Plusz-mínusz fél óra, igen.
Ez a kutya a bizonyíték arra, hogy Beck ártatlan.
A Medianet internet-caféban volt
22:36 és 23:13 között, a blokk alapján.
A kutyáját kint hagyta az utcán.
Íme két tanú vallomása, akik azonosították ot.
Tegyük fel, hogy helyben hagyják ezt az alibit...
Helyben fogják hagyni.
Tegyük fel, hogy helyben hagyják.
Marad egy bökkenö.
A gyilkos fegyver, amit, emlékeztetem, nála találtunk meg.
Effektíve. A szélirány viszont változott, úgyhogy mától ez az ön problémája.
Kimagyarázhatja magát azzal, hogy az emberei helyezték el a tárgyi bizonyítékokat a védencem lakásán, az ön parancsa nélkül.
Legrosszabb esetben gyáva. Legjobb esetben pedig egy tekintélytvesztett ügyész.
Megörült?
Ki hinné el, hogy a bünügyiek ilyet tettek?
Senki!
Így az egyetlen megoldás, ha elmondja a sajtónak, hogy Dr. Becket keresik, mint tanút,
mivel ö látta utoljára élve az áldozatot,
és hogy semmivel sem vádolják.
Megegyeztünk?
Ha elökerül, minden kérdésemre válaszolni fog?
Ne tegyen úgy, mint aki tárgyaló pozícióban van.
Megesküdtem, hogy titokban tartom.
Soha nem akartalak bántani.
Mondd, hogy megbocsájtasz.
Köszönöm, hogy elmondtad.
Tudtál róla?
- Tudtál Neuvillerol? - Természetesen nem!
Láttam. Esküszöm, láttam.
Hiszek neked.
Gyere velem...
Ne aggódjon, ez egy udvarias látogatás.
Elnézést szeretnénk kérni.
Heroin jelenléte... rendszeres fogyasztás...
Testsúly: 49 kg Testmagasság: 175 cm
- Ez nem ö! - Tényleg? Miért?
Hagyják a hülyeséget! Sohasem volt 175 cm! Hol vannak a képek?
Nem voltak.
- Szerintük valaki ellopta öket. - Ki?
Az egyetlen ember, aki magán kívül kikérte a dossziét. Jacques Laurentin, az apósa.
Az édesapjának volt egy fegyvere, igaz?
Egy vadászpuska, melyet ön örökölt?
Tudja, hol van?
Nem. Gondolom, a pincémben.
Nem biztos benne?
Nézzék, nyolc évvel ezelött elköltöztem. Gondolom, az egyik dobozban van.
Nem hiszem.
Juliette Langlois postafiókjában volt, a képekkel együtt.
Nem kötelességem szóba állni magukkal. Hívják fel az ügyvédemet.
Pierre Ferrault-t?
Elisabeth Feldman-t.
Ó, megnyugtat. Csak mert Ferrault felhívott minket...
azt hittem, ügyvédet cserélt.
Csodálkoztunk is, hogy pont arra a nyámnyilára bízza.
Ferrault rossz ügyvéd, tudja?
Miért kereste fel?
Fel akartam vázolni a feleségem utolsó napjait.
Miért?
Mert önökhöz hasonlóan én sem hiszem, hogy Serton áll a dolog mögött.
- És Ferrault megerösítette ezt? - Nem, zsákutca volt.
Nem egészen, mivel beszélt önnek Philippe Neuvilleröl.
Nem értem, hogy mi köze Margotnak hozzá?
Én viszont már kezdem érteni.
- Ez meg mit jelent? - Megvizsgáltattam a vadászpuskát.
Tudja, mi derült ki?
Ezzel ölték meg Philippe Neuvillet.
Természetesen még semmivel sem gyanusítom.
Nem kockáztatok, mégegyszer nem nézetem magam hülyének.
Én viszont kockáztatok.
Alexandre Becknek, Hélene Perkins címére.
Aláírná, kérem?
Alexnak
A konyhában vagyok.
Mi a francot müvel?
- Hol van Martine? - Biztonságban.
- Miért? - Lódulj!
Mi ez a történet Neuvillelel?
Kit hamvasztottunk el nyolc éve?
Ülj le.
Olvastam a halottszemlét, nem Margot az.
Mondom ülj le!
- Láttad? - Azt hiszem, igen.
Hol van?
Nem tudom.
- Bajban van. - És szerinted te tudsz rajta segíteni?
Nyolc éve sem tudtál.
Ülj le!
Leütöttek.
Tudom. Ott voltam.
Mi?
Utoljára mondom, rakd le a segged a francos kanapéra!
Van róla fogalma, mennyire hiányzik a lánya?
Ülj le, Alexandre.
Két hónappal Margot eltünése elött,
az egyik alapítványbeli gyermek felkereste, beszélni akart vele.
Fel volt zaklatva.
Margot próbálta megérteni, miért.
Fél órával késöbb a gyerek elkezdett zokogni, és elmondta,
hogy Neuville fia már hónapok óta eröszakolja.
Margot még aznap este áthívta Neuvillet. Te Bordeauxban voltál továbbképzésen.
- Hagyjál! - Még nem végeztem!
- Beszélnünk kell! - Nincs mit mondanom!
Mondd el az igazat, Philippe. Kérlek!
Sosem bántottam öket.
Hagyd abba!
Margot megkért, hogy amint bevallotta, mit tett, tartóztassam le.
Ezt viszont nem tudtam végignézni.
Apád puskájával öltem meg.
A testét pedig egy lerakodóhelyre vittem.
Mi ez a zaj?
Nem értem. A jel jó.
- Megtalálta. - Ülj le.
Rájött, hogy be van mikrofonozva! Gyerünk!
Senki nem megy sehová!
Amíg nem szólok, senki nem megy sehová!
Aztán itt volt az a kölyök, Gonzales...
ö már volt sitten,
ö lett volna az ideális bünös.
Ha Margot beleegyezik, olyan egyszerü lett volna.
De ö...
hallani sem akart erröl.
Másnap elment a hugodhoz, hogy lefényképezzék a sérüléseit,
arra az esetre, ha Neuville apja gyanúba keverne minket.
Ami így is lett,
miután Margot tisztázta Gonzalest.
Így aztán...
felhívta Neuvillet, és beszélt neki a bizonyítékokról,
amik a fia ellen szóltak.
Ismervén az öreg Neuvillet,
én tudtam, hogyan fog reagálni.
Úgyhogy attól kezdve résen voltam.
Neki dolgozott az a két fickó?
Bartola és Pagnac.
Azért fizette öket,
hogy megszerezzék a bizonyítékokat, és hogy eltegyék Margot-t láb alól.
Ami megmentette Margot-t,
az az, hogy egyik hülyébb volt, mint a másik.
Felkerestem Bartolat, és a dupláját ígértem neki,
ha változtat a terven.
- Maga hozott ki a tóból? - Igen.
Bartola betartotta a szavát.
Én nem.
Hogy Neuville lenyugodjon, az egyetlen megoldás az volt, ha Margot eltünik.
Tudtam, hogy az volt a tervük Margotval,
hogy Serton áldozataként tüntessék fel.
Ezért találnom kellett egy testet.
El kellett, hogy temessek egyet!
Pár nap múlva felhívtak a csendörségtöl,
találtak egy megkéselt drogost az állomás mögött.
Egyedül mentem oda.
Elvittem a testet úgy száz kilométerre.
Elintéztem, hogy elsöként érjek a helyszínre, az azonosítás miatt.
Te ekkor még kórházban voltál.
És miért hazudna egy apa?
Simán ment az egész.
Tudta, hogy el fogják rabolni?
Ha szóltam volna neki, elmondta volna neked.
Te pedig szóltál volna a zsaruknak, és ma mindannyian halottak lennénk.
Az öreg Neuville húsz éve keni a környék zsaruit és bíróit,
tudom, miröl beszélek. Én voltam a lista tetején.
- Margot hová ment? - Vettem neki egy jegyet Madridba.
Nem tudom, hogy ott van-e még.
Azóta sem hallott róla?
Nem.
Akkor miért pont ma?
A sajtó bekavart a két talált testtel.
Rólad is beszéltek.
Úgyhogy rájött, hogy annak idején hazudtam neki...
Amikor Margot felébredt, rögtön azt kérdezte, hol vagy.
Nem mondhattam el az igazságot.
Ez volt az egyetlen megoldás,
másképp nem ment volna el,
és mára tényleg halott lenne.
Mit mondott neki?
Azt, hogy meghaltál.
Nem végeztem.
Érte csináltam, Alex.
Mindannyiónkért.
Az egyetlen hibám a fiók kulcsa volt.
Bartola addigra kivette Margot táskájából.
Elfelejtettem átnézni a zsebeiket.
Úgyhogy Neuville továbbra is gyanakodott.
Közelröl figyelt téged is, engem is.
Amikor kirabolták a házadat, a halála után...
vagyis az eltünése után, nos az is Neuville müve volt.
A kulcsot kereste.
Miért nem beszélt? Miért nem tett feljelentést?
Túl késö volt.
Addigra már átléptem a határt.
Hat hónappal azelött apád felkeresett a csendörségen.
Apám?
Egyik este,
bennmaradt az istállóban, egy beteg ló miatt.
Léa, mi a baj?
Te vagy az Philippe? Mi történt a kis Léaval?
- Semmi, megmagyarázom. - Hogy? Nem kell magyarázni!
Mindent értek!
Tudod te, hány éves ez a kislány?
- Menj el! - Dehogy megyek...
Menj innen! Húzz el!
Húzz el!
Ez itt az én tulajdonom!
Ha fiatalabb lennék, megvernélek,ugye tudod? De ezért meg fogsz fizetni.
Szemétláda vagy! Megfizetsz érte, hallod?
A kislány egy volt a gyerekek közül,
akikkel Philippe és Margot foglalkozott.
Sok alapítványbeli gyerek segédkezett az istállóban,
emlékszel?
Másnap felkeresett, fel akarta jelenteni a fiút.
Nem nyugszom le, az nem változtat semmin.
Próbáltam meggyözni, hogy beszéljen elöbb az az öreg Neuvillelel,
de nem volt rám kíváncsi.
Neuville imádta apádat.
Már évek óta az istállója edzöje volt.
Évek óta formálta a fia technikáját.
Azt hittem, itt meg is áll az ügy.
Köszönöm.
De Neuville tudta, hogy François beszélni fog.
Ebben minden benne van.
Neuville embereinek nevei, címei.
Az összes mocskos ügy,
amelybe engem is belemártott.
Ideértve Angeneau képviselö
1995-ös meggyilkolását.
Apád nem vadászat közben halt meg.
Megölték.
Állj! Nem lövünk!
Gyönyörü!
A kilencesen Rimsky
és Hervé de Luze!
Mr. Neuville?
Barthas százados, bünügyi csoport.
Kérem jöjjön velem.
Gilbert?
Mi a baj? Mi történik?
Mondd már.
Hölgyem, kérem jöjjön velem.
Mi a francot müvel?
Apád puskájával öltem meg.
A testét pedig egy lerakodóhelyre vittem.
Tudom, hogy be vagy mikrofonozva, Alex. Tudom, hogy hallgatnak minket.
Úgyhogy elmondom az igazat.
Margot! Várj!
fordította: Ágika (tollasagnes@yahoo.fr)